Mea ~pon Don ~IOV
Původní práce 2000; 9(2): 58-67
Vztah odhadnuté intenzity zátěže (RPE- Rating of Perceived
Exertion) k tepové frekvenci, spotřebě kyslíku a zátěži
u pacientů léčených beta-blokátory sympatiku
K. Mocková, J. Radvanský, M. Matouš
Klinika tělovýchovného lékařství FN Motol a 2. LF UK v Praze
Klíčová slova: RPE, zátěž, odhad úsilí, bicyklový ergometl:, beta-blokátory
Key words: Rating o! Perceived Exertion, powel:, effort estimation, bicycle ergometel:, beta
blockers
o Souhrn
Tepová frekvence je nejčastěji užívaným markerem intenzity zátěže v pohybové terapii. Její použití u pacientů s beta-blokátory je ale nemožné, jelikož výsledná tepová frekvence je funkcí dvou proměnných: intenzity zátěže a hladiny farmaka. Alternativním markerem in- tenzity je pak její subjektivní hodnocení. Práce se zabývá využitím Borgovy RPE škály v zá- těžovém testování a následně v pohybové terapii pacientů s kardiovaskulárními chorobami léčených beta-blokátory. V průběhu experimentu bylo vyzkoušeno použití RPE škály v od- hadu intenzity zátěže při stupňovaném zátěžovém testu na bicyklovém ergometru. Dosaže- né RPE bylo korelováno se základními kardiorespiračními parametry. Zátěžový test se skládal ze tří stupňů rovnovážné zátěže odpovídající intenzitě 0,5, 1 a 1,5 W.kg-l. Měření by- lo prováděno na 21 osobách (12 žen a 9 mužů) středního a staršího věku s různorodou tera- piíbeta-blokátorem (věk = 59,1:t 10 let, BM! = 28,3:t 4,7, VOlmax = 22:t 4,7 ml.kg-l.min-1). Výsledky ukazují, že RPE koreluje silně, i když ne zcela prediktivně, s relativně -v procen- tech V Olmax, v procentech maximální srdeční rezervy a výkonem vztaženým k hmotnosti - vyjádřenou intenzitou zátěže (r v rozsahu od 0,84 do 0,89). Pokud byly pro korelaci použity hodnoty spotřeby kyslíku, tepové frekvence a zátěže vyjádřené absolutně, korelace byly niž- ší (r v rozsahu od 0,64 do 0,77), stále však signifikantní (p < 0,0001). Lineární regresní rov-
nice mezi RPE a hlavními zátěžovými parametry: P(W.kg-l) = 0,09 RPE -0,06 (r = 0,84) % V Olmax = 4,07 RPE + 21,91 (r = 0,88) % SFmax = 6,3 RPE -10,99 (r = 0,89)
Závěr: Výsledky potvrdily možnost využití Borgovy RPE škály při stupňovaném zátěžovém testu na bicyklovém ergometru také u pacientů léčených beta-blokátory sympatiku. Sub- jektivního hodnocení intenzity zátěže lze následně využít i v pohybové terapii vyšetřova- ných jedinců s tím, že po individuálním otestování pacientů je možné určit jedince, kteří bu- dou schopni regulovat svou intenzitu zátěže s použitím RPE.
o Summary
Mocková K., Radvanský J., Matouš M.: Relation of RPE to heart rate oxygen consumpti- on and exercise intensity in patients treated by beta -blocking therapy.
Heart rate is Dne of the frequently used markers of exercise intensity in the exercise the- rapy. However, its use in patients with beta-blockers is impossible -the resulting heart rate is in fact a function of the two variables: the exercise intensity and a drug level at the mo- ment. An alternative marker of the exercise intensity is thus its subjective evaluation. This
Do redakce došlo: 18. 5. 2000 K publikaci přijato: 13. 6. 2000
study is concerned with the use of the Borg RPE scale in exercise testing and a consequent exercise therapy of patients with cardiovascular disorders treated with beta-blockers. In the current experiment, the RPE scale was applied in exercise intensity estimation during gra- ded exercise test on bicycle ergometer. Attained RPE was correlated with basic cardiore- spiratory parameters. The exercise test consisted of three grades of steady-state exercise equivalent to 0.5, 1 and 1.5 W.kg_l. 1Wenty-one individuals (12 women and 9 meD) of midd- le and older age with various beta-blocking therapy served as subjects (age = 59,1 :!: 10 ye- ar~ BMI= 28,3 :!: 4,7, V 02max = 22:!: 4,7 ml.kg-l.min-l). The results show that RPE highly cor- relates, even not predictably, with relatively expressed exercise intensity -in the percentage of maximal oxygen consumption, in the percentage of heart rate reserve and power per kg of body weight (r ranged from 0,84 to 0,89). When absolutely expressed parameters of oxy- gen consumption, heart rate and power were used for correlations, the coefficients were 10- wer (r ranged from 0,64 to 0,77), but still significant (p < 0,0001). Linear regression equati- ons between RPE and the main exercise parameters:
P(W.kg-l) = 0,09 RPE -0,06 (r = 0,84) % V 02max = 4,07 RPE + 21,91 (r = 0,88) % SFmax = 6,3 RPE -10,99 (r = 0,89)
Conclusion: The results confirmed the possibility of the Borg RPE scale application in gra- ded exercise testing and exercise therapy on a bicycle ergometer also in patients treated with beta-blockers. The subjective evaluation of exercise intensity caD be consequently used in the exercise therapy of these patients considering lhal after individual testing it is possible to determine subjects who would be able to regulate their exercise intensity us ing the RPE.
Úvod
Každá pohybová aktivita v našem těle vyvolává různé subjektivní somatické symptomy, kte- ré zaznamenáváme jako pocity. Toto subjektivní vnímání zátěže může být pomocným diagnos- tickým prostředkem v tělovýchovném lékařství, rehabilitaci, i ergonomii (3). Je důležité i proto, že ovlivňuje postoj člověka k pohybu, má tedy vliv na adherenci k pohybovým programům (6).
Pro subjektivní hodnocení tělesné zátěže na základě vypětí a únavy ve svalech, a dalších negativních pocitů, jako je dušnost a bolest na hrudi, bylo vytvořeno mnoho škál, z nichž nej- známější a nejužívanější je Borgova Rating ofPerceived Exertion (RPE) škála, kategorická- hodnotící ("category-rating") škála od 6 do 20. Popisuje spíše "gestalt" neboli obecnou per- cepci pocházející ze zátěže než specifikované vjemy (27) a jejím základním předpokladem je, že pro zdravého muže středního věku by při mírné až těžké zátěži měla hodnota srdeční frekvence (SF) být asi desetinásobkem hodnoty RPE (2). Výhodami RPE škály jsou její ne- invazivnost, jednoduchost a snadná použitelnost, využití v terénu, kde není možno přesně určit a sledovat aktuální zatížení, možnost regulace zátěže podle aktuálního stavu organis- mu a také využití pro pacienty, kteří se z různých důvodů nemohou zcela spolehnout na od- had zátěže pomocí SF (7,8,9,14,20). Česká verze RPE škály byla uvedena nejdříve Máčko- vou v roce 1992 (16), mírně odlišný překlad uvedla Herynková v roce 1996 (15). Thto škálu je možné využít jak v hodnotícím ("estimation"/ "response") protokolu, kde jsou jedinci vy- staveni určitému stimulu a pak požádáni, aby se pokusili odhadnout jeho intenzitu, tak v produktivním protokolu ("production"), kdy vyšetřovaní intenzitu zatížení ergometru mani- pulují tak, aby odpovídala určité subjektivní intenzitě. Pokud jde o spolehlivost této škály, uvá- děny jsou velmi vysoké koeficienty (> 0,90). RPE vysoce koreluje s objektivními indikátory in- tenzity zátěže, jako je srdeční frekvence (r = 0,S-O,9), spotřeba kyslíku, hladina krevního
59

laktátu a velikost minutové ventilace (27). Lineární vztah mezi rostoucí hodnotou RPE a VOz obdobně jako lineární vztah mezi RPE a SF je považován za obecnou validizaci škály (3).
Vnímání zátěže je však komplexní psychofyziologický proces, který může být ovlivněn mno- ha fyziologickýni, psychologickými a jinými faktory. Fyziologické mediátory zátěže (reakce ne- bo děje zprostředkovávající nebo ovlivňující vnímání zátěže) mohou být jak "periferní", vzta- hující se k mediátorům s původem ve svalech a kloubech pracujících končetin, tak "respiračně - metabolické" a nespecifické (20). Respiračně-metabolické signály zátěže zahrnují: ventilaci (VE), spotřebu kyslíku (VOz)' výdej oxidu uhličitého (V COz)' a srdeční frekvenci (SF). Z výsledků různých studií je patrné, že pro většinu z těchto mediátorů existuje určitý práh, který se vyskytu- je přibližně v bodě tzv. anaerobního prahu měřeného pomocí hodnoty krevního laktátu, kdy se v zátěži zvětšují nároky na dýchání a výměnu plynů vůbec. Z periferních mediátorů byly popsá- ny: metabolická acid6za, typ svalových vláken, regionální prokrvení a dostupnost energetických substrátů. Takzvané nespecifické mediátory jsou tvořeny generalizovanými nebo systémovými fyziologickými reakcemi, jako je hormonální sekrece, regulace teploty a cvičením vzniklá bolest.
Předpokládá se i vliv psychologických faktorů (asi z 33 %), přičemž se autoři shodují, že mají největší vliv na lehké a střední intenzitě zátěže spíš než na vysoké, kde jsou silnějším signálem fyziologické vjemy (18,20). Zde můžeme jmenovat například hypnotickou suges- ci, očekávanou dobu zátěže, očekávanou úroveň výkonnosti, sociální vliv dalších osob, mo- tivaci, emoční stav, styl modulace intenzity stimulu, kognitivní styl a další faktory (3, 20).
Jinými faktory, které mohou ovlivňovat vnímání zátěže, mohou být: prostředí, pohlaví a věk, fyzický trénink (13,25,27), kouření (22) a medikace (10,20). Co se týká pohlaví, rozdíl mezi muži a ženami v hodnocení úsilí při zátěži pravděpodobně není. Všeobecně bylo sice zjišťová- no, že při stejném tělesném cvičení hodnotily ženy zátěž jako významně vyšší než muži. Borg ale zjistil, že při zátěži na bicyklovém ergometru tento rozd11 vymizel, pokud byly porovnávány relativní parametry a intenzita zátěže korigována vzhledem k pracovní kapacitě (tedy vyjádře- na v % maximální výkonnosti) (3). Podobné je to s věkem, kde hlavním důvodem rozdílů v RPE jsou odlišnosti v pracovní kapacitě. Výjimku tvoří děti, u nichž pravděpodobně dominují kognitivní faktory a hodnotící chování nad somatickými symptomy. Autoři poukazují na velké odchylky, interindividuální odlišnosti a problémy s užitím škály u dětí mladších 10 let (17,26).
Z důvodu komplikovaného použití SF v odhadu a regulaci zátěže u pacientů léčených be- ta-blokátory bylo různými autory navrženo, že v těchto případech by se s výhodou mohla al- ternativně aplikovat RPE škála (1, 11). Při léčbě těmito léky je sice změněn vztah SF-RPE, co do strmosti růstu RPE v závislosti na SF, ale jen v případě, že je SF vyjádřena absolutně (11). Jak vyplývá z různých experimentů, zátěžové vjemy jsou v přítomnosti kardioaktivní medikace většinou stabilní (5,20). Nepochybný vliv však má kardioselektivita, koncentrace léku, dávkování a délka léčby (10,24). Ze studií prováděných na zdravých jedincích vyplý- vá, že při daném submaximálním VOz a SF je RPE poněkud vyšší při beta-blokádě, ale po- kud je intenzita vyjádřena relativně (jako % V Ozmax), změny nejsou významné. Co se týká neselektivních beta-blokátorů, mohou být spojeny s větší svalovou únavou (vyšší RPE), zvýšenou periferní rezistencí a větší redukcí V Ozmax. Podle některých autorů může být RPE užito k odhadu intenzity zátěže a predikci maximální funkční kapacity, vezmeme-li v úvahu specifické vlivy typu beta-blokátoru na lokální a centrální únavu. Existují také práce, kde RPE bylo užito jako kontrolního parametru v regulaci odpovědi na zátěž (10, 11).
RPE se nejčastěji využívá jako přídatný ukazatel k standardním fyziologickým a klinickým odpovědím během zátěžových testů, a to jako závislý i nezávislý parametr. Kombinace objek- tivních fyziologických parametrů a subjektivních parametrů během stupňovaného zátěžového testu (SZT) tak poskytuje celkové zhodnocení zátěže vyprovokované cvičením a informaci
60

o individuální toleranci této zátěže. Základním předpokladem klinické aplikace RPE je, že per- cepční a fyziologické odpovědi mají lineární vztah platící při ruzných typech cvičení a intenzi- tách, což je zvláště důležité pro predikci maximálních hodnot ze submaximálních testů (19,20).
Jednou z nejznámějších a původních aplikací RPE v klinice je užití percepčních odpovědí k vedení progrese SZT. Terminální RPE (poslední bod škály) může být subjektivním potvrze- ním toho, že klinické nebo fyziologické konečné body testu byly dosaženy. Vrcholové ("peak") hodnoty fyziologických parametru nejsou vždy uspokojivě senzitivními kriterii ukončení testu,
protože na vrcholové intenzitě je velká interindividuální variabilita SF i V~, a to zvláště u ko- ronárních či plicních pacientů. Za určitých podmínek je RPE lepším a senzitivnějším indikáto- rem relativního metabolického stresu než SE Např. již dříve zmíněné užívání beta-blokátoru ovlivňuje odpověď SF během testu, kdežto na RPE vliv pravděpodobně nemá. Progrese testu také může být lépe monitorována anticipací vzrostu RPE jako funkce intenzity a druhu zátěže. Byly navrženy určité, poměrně obecné, prahové intenzity pro zvýšení RPE v závislosti na způ- sobu a intenzitě zátěže, získané při testování mladých, zdravých jedinců na běhátku (20, 23). Absolutní zvýšení intenzity zátěže, které je nutné ke změně v RPE pro daný způsob testu se však může lišit jako funkce klinických podmínek, aerobní zdatnosti a tréninkového stavu. Udává se, že RPE může být diagnostickým nástrojem v rozlišování mezi klinicky normálními a patologickými odpověďmi na SZT. Má se za to, že čím větší progrese nemoci, tím vyšší bude RPE na určitém referenčním bodu testu, pokud se srovná s klinicky normálním subjektem, což je dáno snížením funkčního aerobního výkonu úměrně progresi nemoci.
Přestože v zahraniční literatuře nalezneme o vnímání zátěže již velké množství článků i monografií, v naší existují pouze stručné odkazy. Většina studií o vnímání zátěže byla navíc prováděna na mladých a zdravých jedincích, a jen minimum článků je věnováno praktické aplikaci RPE v kardiovaskulární rehabilitaci. Základní otázkou tohoto zkoumání tedy bylo zjištění, zda je možné využít Borgovu RPE škálu v zátěžovém testování pacientů léčených beta-blokátory sympatiku a jaký je vztah tohoto subjektivního zátěžového parametru k pa- rametrům objektivně měřitelným.
Materiál a metody
Soubor vyšetřovaných: Měření bylo provedeno na skupině 21 osob (9 mužů a 12 žen) ve vě- ku od 40 do 74 let (průměr: 59,05:t 10 let) s různým somatotypem (průměrný BM! = 28,28:t 4,69, výška = 170,33 :t 9,79 cm, hmotnost = 82,38 :t 17,15 kg) a funkční aerobní zdatností (V 02max = 22:t 4,7 ml.kg-l.min-I). Všichni vyšetřovaní byli toho času zařazeni do léčebně preventiv- ního programu Kliniky tělovýchovného lékařství FN Motol a 2. LF UK, jehož součástí se stala i tato studie. Jednalo se o stabilizované pacienty s ischemickou chorobou srdeční a/ne- bo hypertenzí, kteří jsou léčeni beta-blokátorem, příp. kombinací léku obsahující beta-blo- kátor. Beta-blokátory, které byly pokusnými osobami užívány, byly dle četnosti: Vasocardin, Lokren, Sectral, Tenormin, Dilatrend. Léky ani jejich dávka nebyla během výzkumu změ- něna, přičemž pacienti byli na začátku výzkumu stávajícími léky léčeni již minimálně 4 týd- ny. Nikdo z vyšetřovaných netrpěl cukrovkou, ani jinou chorobou, o níž je známo, že vý- znamně ovlivňuje subjektivní vnímání tělesné zátěže. Svou funkční zdatností patřili všichni vyšetřovaní do třídy I-II podle klasifikace NYHA (New York Heart Association), popř. tří- dy A nebo B podle klasifikace Webera (21). Nikdo z vyšetřovaných neprovozoval v době vý- zkumu žádný druh aerobního tréninku ani jinou pohybovou aktivitu. Všichni zúčastnění měli sedavé zaměstnání a nízkou habituální tělesnou aktivitu. Všichni vyšetřovaní jedinci byli instruováni, aby v průběhu experimentu nijak neměnili svou medikaci ani běžný denní režim a vyvarovali se pokud možno tě7ší fyzické zátěže, alkoholu, kouření a nadměrné únavy.
61

Přístrojová technika: Pro zátěžové vyšetření byl použit ergometr RODBY-ELEMA, elektricky řízený, na otáčkách nezávislý. Analýza dýchacích plynů byla během zátěžového testu prováděna přístrojem OXYCON BETA MUNHARDT pomocí analyzátoru dýcha- cích plynů typu dech od dechu. Monitorace EKG při zátěžovém testu byla prováděna pří- strojem SIEMENS MINGOCARD 32.
Metodický postup: Data pro korelační analýzu byla získána z jednoho testování, přičemž postup byl následující: všem pokusným osobám byl nejprve vysvětlen postup vyšetření. Zátěž. test obsahoval tři stupně zátěže do rovnovážného stavu na intenzitě zatížení 0,5, 1,0 a 1,5 W.kg-t trvající 3--4 minuty, podle rychlosti dosažení rovnovážného stavu. Frekvence otáček bě- hem testu byla udržována na 60 za minutu. Ani v jednom případě nemusel být test předčasně ukončen pro rizikovost zátěžových parametrů. Před zátěžovým testem byly změřeny klidové hodnoty SF, TK, a klidové EKG. SF a EKG křivka byly monitorovány po celou dobu testu. Na konci každého stupně a v maximu byl změřen TK a zapsána SF. Spotřeba kyslíku byla měře- na v poslední minutě každého stupně. Borgova RPE škála v českém překladu ve formátu A3 byla po celou dobu testu před vyšetřovaným. Vyšetřovaní byli na konci každého stupně zátě- že požádáni, aby do 5 s číselně ohodnotili vnímané úsilí na daném stupni zatížení. Jednalo se tedy o tzv. R ("response") protokol užití škály s jediným měřením (opakovaná vyšetření s po- stupem, kdy se pacient pokouší produkovat stejnou zátěž jako při prvním vyšetření nejsou té- matem tohoto sdělení) .Všechna vyšetření se konala v době mezi 8 a 15 hodinou.
Statistické zpracováni: Naměřená data byla zpracována statistickým programem INSTAT. Protože naměřené a z nich odvozené parametry nesplňovaly kriteria pro parametrické testy, byla všechna data analyzována neparametrickými technikami. Pro korelační analýzy byl pou- žit Spearmanův pořaďový korelační koeficient. Srovnání průměrných hodnot RPE na jednot- livých stupních testu bylo provedeno Friedmanovou ANOVOU s opakovanými měřeními.
Výsledky
RPE se během zátěžového testu zvyšovalo lineárně s intenzitou zátěže a testovaní jedin- ci využili celý rozsah škály (od 6 do 20). Z histogramu frekvence použití jednotlivých hod. not RPE (obr. 1) vyplývá, že vyšetřovaní preferovali převážně lichá čísla, tedy čísla s ver. bálním ekvivalentem.

...
5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21
RPE
Obl: 1.
Histogram četnosti hodnot RPE pfi stup- ňovaném zátěžovém testu.
The Jrequency o! particular RP Es during graded exercise test.
Průměrné hodnoty RPE (:tSD) na jednotlivých rovnovážných stupních SZT byly: 7,84 :t 1,57 (0,5 W.kg-t), 11,89:t 2,36 (1 W.kg-t) a 15,63:t 2,31(1,5 W.kg-t). T:Yto hodnoty RPE na jednot- livých stupních testu se od sebe významně lišily (p < 0,01). Výsledky ukazují, že zvýšení in- tenzity zátěže o 0,5 W.kg-t bylo u tohoto souboru následováno zvýšením v RPE o cca 4 stup- ně (průměr: 3,9:t 1,92).
Při porovnání hodnot RPE (subjektivního ukazatele zatížení) s následujícími objek- tivními parametry byly korelační koeficienty statisticky významné (p < 0,0001) a vyšly následovně:
Korelace RPE a zátěže vyjádřené ve W.kg-t: r = 0,84
Korelace RPE a zátěže vyjádřené % V 02max: r = 0,88
Korelace RPE a zátěže vyjádřené % SFmax (% maximální srdeční rezervy): r = 0,89, při- čemž procento tepové rezervy % SFmax bylo vypočteno podle vzorce:
SFzátěž -SFklid
% SFmax =
(12,21).
SFmax -SFklid
TYto vysoké korelační koeficienty ukazují na úzký, ale ne zcela prediktivní vztah mezi ob- jektivními a subjektivními parametry vyjadřujícími intenzitu zátěže při SZT. Vztah RPE a relativního vyjádření maximální spotřeby kyslíku, maximální srdeční frekvence (v % ma- xima) a zátěže (ve W.kg-J) je zobrazen v grafech (obr. 2 až 4).
Z lineární regrese byly vypočteny rovnice, které tyto vztahy vyjadřují:
RPE = 7,71 P(W.kg-J) + 4,29, RPE = 0,19 % V~max -1,19,
RPE = 0,12 % SFmax + 4,17,
P(W.kg-l) = 0,09 RPE -0,06, % SFmax = 6,3 RPE -10,99.
% V ~max = 4,07 RPE + 21,91,

Obr: 2.
Závislost RPE na relativně vyjádřené intenzitě zatížení pomocí % V 02max s použitím hodnot z tří stupňů zátěžového testu.
Relationship between RPE and % Vo;nax using the values Jrom three grades oj the exercise
test.

Obl: 3.
Závislost RPE na relativně vyjádřené intenzitě zá- těže v % SFmax (% max. srdeční rezervy) s použi- tim hodnot z tří stupňů zátěžového testu. Relationship between RPE and % oj heart role re- serve using the values Jrom three grades oj the exer- cise test.
63

Obr. 4.
Průměrné hodnoty RPE na jednotli- vých stupních testu
Mean RPEs (SD) at particular grades oj
exercise test.
Korelační koeficienty byly vypočítány i s použitím hodnot objektivních parametrů abso lutně vyjádřených (p < 0,0001):
RPE I zátěž (ve Wattech): r = 0,73 RPE I VOz (ml.kg-l.min-I): r = 0,64
RPE I SF (v úderech za min): r = 0,77
Diskuse
Výsledky provedeného experimentu naznačují, že Borgova RPE škála může být určitou pomůckou v testování a pohybové terapii osob s beta-blokátorem.
Vysoké korelační koeficienty RPE s objektivně měřitelnými parametry při SZT na bi- cyklovém ergometru (r = 0,84 -0,89) potvrdily úzký vztah mezi subjektivním a objektivním hodnocením zátěže a odpovídají korelacím zjištěným v předešlých studiích. Například ve studii Brodieho a kol. (4) byly u jedinců s beta-blokátorem korelační koeficienty RPE se SF a V ~ na stejné úrovni (r = 0,79 -0,89). Korelace zjištěné s použitím objektivních paramet- rů vyjádřených absolutně byly o něco nižší. To je v souladu s tvrzením Borga, že RPE kore- luje lépe s měřením relativního vypětí ("strainu") než s ukazateli tělesného stresu, které jsou hodnoceny absolutně. V předešlých studiích prováděných na mladých zdravých jedin- cích byla korelace mezi RPE a absolutní SF zjištěna 0,90 , zatímco mezi RPE a relativní SF byla významně vyšší (0,94) (3). Poněvadž RPE u každého jednotlivce dává přímý, osobně kalibrovaný stupeň intenzity, absolutní fyziologické faktory nejsou nejdůležitější. Relativní míry korespondující s individuálním maximem lépe korelují s vnímáním zátěže a mohou být užity k predikci osobní absolutní percepční intenzity.
Z výsledků vyplývá, že vyšetřovaní byli při zátěžovém testu schopni správně ohodnotit vnímané úsilí. Tato práce tedy potvrzuje možnost využití RPE jako pomocného či přídatné- ho ukazatele intenzity zatížení v zátěžovém testování. Tento druh aplikace RPE je v dnešní době již široce užíván jak v zahraničí tak i v některých zátěžových laboratořích v naší zemi. Dosud však nebylo publikováno mnoho informací o užití RPE v testování pacientů s kardi- ovaskulárními chorobami. V zátěžových testech pacientů s beta-blokátorem je použití sub- jektivního vnímání o to důležitější, protože u nich není možné plně se spolehnout na SF.
64
Výsledná zátěžová tepová frekvence u pacienta pod vlivem beta-blokátorů s kratším polo- časem vylučování je totiž vždy souhrnným výsledkem vlivu momentální hladiny farmaka
a intenzity zátěže. Další výhodou je, že subjektivní hodnocení zátěže při testu dává také in- formaci o úměrnosti zátěže pro testovaného, tedy informaci "jak danou zátěž zvládám" (19). Kromě lineárního vztahu RPE s intenzitou zátěže také výsledky šetření poskytují in- formaci o tom, na jakých úrovních se u testovaného souboru RPE pohybuje. Tyto úrovně pak mohou sloužit jako referenční rámec pro testování dalších jedinců podobných charak- teristik.
Z výsledků dále vyplývá, že zvýšení intenzity zátěže 00,5 W.kg-1 je u testovaných jedinců da- né skupiny provázeno zvýšením RPE o cca 4 stupně, což by mohlo poskytnout určitou infor- maci pro vedení progrese zátěžového testu. Tato zvýšení RPE v závislosti na intenzitě zátěže jsou však často funkcí aerobní zdatnosti a hlavně klinického stavu, takže tento vztah je třeba brát jako orientační. Zjištěné regresní rovnice vztahu RPE a objektivních zátěžových ukazate- lů mají vzhledem k rozkolísanosti hodnot malou výpovědní hodnotu, navržené vztahy mezi subjektivním a objektivními parametry intenzity zátěže tedy nejsou individuálně prediktivní.
Určitým omezením této studie byla značná heterogennost souboru, co se týká věku, medi- kace a denních dob provádění testů u jednotlivých pacientů, která však do určité míry odráží situaci v klinické praxi. Navzdory všem těmto nedostatkům se domníváme, že studie svými vý- sledky přispěla k rozšíření znalostí o RPE, včetně důsledků pro klinické využití subjektivního vnímání zátěže.
Závěr
Pacienti s kardiovaskulárními chorobami středního a staršího věku s terapií beta-bloká- tory jsou schopni správně hodnotit vnímání zátěže při stupňovaném zátěžovém testu na bi- cyklovém ergometru. RPE tak může vyšetřujícímu poskytnout o testovaném jedinci důleži- té informace, které pomohou bližšímu porozumění jeho zdravotního stavu. U pacientů pod clonou beta-blokátorů s kratším poločasem vylučování je momentální zátěžová tepová frekvence závislá nejen na intenzitě zatížení a zdatnosti, ale také na aktuální hladině farma- ka. RPE může být zároveň u této skupiny pacientů důležitým nástrojem v dávkování opti- mální intenzity zátěže pro pohybovou terapii.
Literatura
1. Areskog N H. Effects and adverse effects of autonomic blockade in physical exercise. Am J Cardiol1985; 55:132D-134D.
2. Borg G. Perceived exertion: a note on "history" and methods. Med Sci Sports 1973; 5:90-3.
3. Borg G. Borg's Perceived exertion and pain scales. Champaign IL: Human Kinetics, 1998:104.
4. Brodie D A, Odley J, Bundred P E, et aJ. Exercise heart rate-rating of perceived exertion relationships in patients using beta-blockade medication following myocardial infarction. J Sport Sci 1996; 14:67-8.
5. Brubaker P H. Cardiorespiratory assessment of high Tisk or diseased populations. In: ACSM' RESOURCE MANUAL for guidelines for exercise testing and prescription. 3rd ed. Baltimore: Williams and Wilkins, 1998:354--ťi2.
6. Dishman R K. Prescribing exercise intensity for healthy adults using perceived exertion. Med Sci Sports Exerc 1994;26:1087-94.
7. Dunbar C C, Kalinski M I, Robertson R J. A new method for prescribing exercise: Three-point Ratings of Perceived Exertion. Percept Motor Skills 1996; 82:139~.
8. Dunbar C C, Glickman-Weiss E L, Edwards W W, et aJ. Three-point method of prescribing exercise with ratings of perceived exertion is valid for cardiac patients. Percept Motor Skills 1996; 83:384-6.
9. Dunbar C C, Robertson R J, Baun R, et aJ. The validity of regulating exercise intensity by ratings of per- ceived exertion. Med Sci Sports Exerc 1992; 24:94-9.
10. Eston R, Connolly D. The use of Ratings of Perceived Exertion for exercise prescription in Patients Re- ceiving beta-blocker therapy. Sports Med 1996; 21 :176-90.
65

11. Eston R G, Thompson M. Use of ratings of perceived exertion for predicting maximal work rate and prescri- bing exercise intensity in patients tak ing atenolol. Br J Sports Med 1997; 31:114-9.
12. Glass S C, Knowlton R G, Becque M D. Accuracy of RPE from graded exercise to establish exercise trai- ning intensity. Med Sci Sports Exerc 1992;24:1303-7.
13. Haskvitz E M, Seip R L,Weltman J Y, et aJ. The effect oftraining intensity on Ratings ofPerceived Exer- tion. Jnt J Sports Med 1992; 13:377-83.
14. Hassmén P. Perceptual and physiological responses to cycling and running in groups of trained and untra- ined subjects. Eur J Appl Physiol Occup Physioll990; 60:445-51.
15. Herynková P. Možnosti využití Borgovy škály pociťované zátěže. Diplomová práce. Praha: FrVS UK,
1996.
16. Máčková J, Máček M. Využití Borgovy škály vnímání úsilí v diagnostice adaptace na tělesnou zátěž. ln: Klinické problémy v tělovýchovnom lékarstve. Bratislava: Asklepios, 1992:18-22.
17. Mahon A D, Marsh M L. Reliability of the Rating of Perceived Exertion at ventilatory threshold in child- fen. Jnt J Sports Med 1992; 13:567-71.
18. Morgan W P. Psychological factors influencing perceived exertion. Med Sci Sports 1973; 5:97-103.
19. Noble B J. Clinical applications ofperceived exertion. Med Sci Sports Exerc 1982; 14:4fY>-11.
20. Noble B J, Robertson R. Perceived exertion. Champaign, IL: Human Kinetics, 1996:317.
21. Placheta Z, Siegelová J, Štejfa M, et a1. Zátěžová diagnostika v ambulantní a klinické praxi. 1st ed. Praha: Grada Publishing, 1999.
22. Sidney S, Stemfeld B, Gidding S S, et aJ. Cigarette smoking and submaximal exercise test duration in bira- cial population of young adults: the CARD IA study. Med Sci Sports Exerc 1993; 25:911-6.
23. Smutok MA, Skrinar G S, Pandolf K B. Exercise intensity: Subjective regulation by perceived exertion. Arch Phys Med Rehab 1980;61:569-74.
24. Thnstall Pedoe D S. Beta adrenergic blocking drugs and the Borg rating scale of perceived exertion. Br J Sports Med 1997; 31:93.
25. navlas A K, Marisi D Q. Perceived exertion during physical exercise among individuals high and low fit- ness. Percept Motor Skills 1996; 82:419-24.
26. Ward D S, Bar-Or O. Use of the Borg scale in exercise prescription for overweight youth. Can J Sport Sci 1990; 15:12G-5.
27. Watt B, Grove R. Perceived exertion. Antecedents and Applications. Sports Med 1993;15:225-41.
~
Standardní instrukce k použití Borgovy RPE škály (3), přeložené do češtiny:
Instrukce nro užití RPE Borgov): škál):
V průběhu zátěže po Vás budeme chtít, abyste ohodnotiVa Vaše vnímání dané zátěže, tzn. jak těžké a vyčerpávající Vám cvičení připadá. Vnímání zátěže závisí hlavně na vypětí a úna. vě ve Vašich svalech a na Vašem pocitu dušnosti nebo bolesti na hrudi.
Podívejte se na tuto hodnotící škálu. Budeme chtít, abyste užil tuto škálu od 6 do 20, kde 6 znamená "vůbec žádná zátěž" a 20 znamená "maximální úsilí".
9 odpovídá "velmi lehkému" cvičení. Pro normální, zdravou osobu to je jako pomalá chůze jejím či jeho vlastním tempem po dobu několika minut.
13 na škále je " středně těžké " cvičení, ale stále cítíte, že v něm bez problémů můžete pokračovat.
17 "velmi těžké" znamená velmi vyčerpávající. Zdravá osoba je stále schopna pokra- čovat, ale musí se překonávat. Thto zátěž pociťujete jako velmi těžkou a jste velmi unavený/á.
19 na škále je extrémně vyčerpávající stupeň cvičení. Pro většinu lidí je to nejnamáha- vější cvičení, jaké kdy zažili.
Pokuste se, prosím, co nejpřesněji zhodnotit své pocity ze zátěže, bez přemýšlení o tom, ja- ké je ve skutečnosti aktuální zatížení. Nepodceňujte, ale ani nepřeceňujte. To, co je důležité

6 7 8 9
10 11 12 13 14 15 16 17 18 19
20
l!QR!iQ.YAJllE-š-KÁLA
VŮBEC ŽÁDNÁ ZÁTĚŽ
ZCELA NEPATRNÁ ZÁTĚŽ
VELMI LEHKÁ ZÁTĚŽ
LEHKÁ ZÁTĚŽ
STŘEDNĚ VELKÁ ZÁTĚŽ
VELKÁ ZÁTĚŽ
VELMI VELKÁ ZÁTĚŽ
EXTRÉMNĚ VELKÁ ZÁTĚŽ MAXIMÁLNÍ ÚSILÍ
NO EXERnON AT ALL
EXTREMELY LIGHT
VERY LIGIn'
LIGHT
SOMEWHATHARD
BARD (HEAVY)
VERYHARD
EXTREMELY BARD MAXIMALEXERllON
Borg 1970,1985,1998 (český překlad: Herynková 1996)
Bc. Klára Mocková

V Uvalu 84, 150 18 Praha S-Motol